שמשון- הסוד שלא סופר /  הרב ליאור אנגלמן

לכאורה גילה שמשון לדלילה את סודו. "ויהי כי הציקה לו בדבריה כל הימים ותאלצהו וַתִּקְצַר נפשו למות, ויגד לה את כל לִבּוֹ" (שופטים טז, יז) . מבט נוסף בפסוקים מגלה כי הסוד החשוב באמת לא התגלה ויתכן כי שמשון עצמו לא היה מודע לו. שמשון חושף: "מורה לא עלה על ראשי כי נזיר אלהים אני מבטן אמי, אם גֻלַחְתִי וסר ממני כֹחִי וחליתי והייתי ככל האדם" (שם, יז). שמשון חי בתחושה כי נזירותו הינה תוספת מיוחדת על גבי מעלת החיים הרגילה לה זוכה כל אדם. נדמה לו כי אם תוסר מעליו מדרגת הנזירות ירד ממעלתו, 'יחלה' כהגדרתו, וישוב להיות ככל האדם.
התבוננות במאורעות שלאחר גילוי הסוד אינה מתירה ספק - לא כך הם פני הדברים: "וַתְיַשְנֵהוּ על ברכיה, ותקרא לאיש ותגלח את שבע מחלפות ראשו, ותחל לענותו ויסר כחו מעליו" (שם, יט). שמשון שלאחר אובדן הנזירות אינו מתנהג ככל האדם. עוד בטרם נאסר על ידי הפלשתים מענה אותו דלילה, אדם אחר בסיטואציה דומה ודאי יכול להתגונן אל מול עינויה של אישה, אך שמשון אינו יכול לה. ללא הנזירות תש כוחו לחלוטין, והוא נחות כעת מכל האדם, חלש אף מדלילה אשתו. רק כעת נחשף הסוד במלואו, נזירות שמשון אינה קומה נוספת על גבי קומת חייו הרגילה, שתי הקומות הינן מקשה אחת ובאובדן הנזירות אין לשמשון עוד קיום כשאר בני אדם.  
שמשון מהווה משל לעם ישראל, העם היהודי בנוי משתי קומות, קומת החיים הרגילה, האנושית, ועל גבה קומת החיים המיוחדת לו כעם ה'. למראית עין בהעדר האופי המיוחד לישראל נהפוך עם ככל העמים, אך למען האמת שתי הקומות אחוזות זו בזו בקשר אמיץ, וכאשר מתנכר ישראל לייחוד שבו, מיד מתערער עצם קיומו. זהו הסוד של החיבור המופלא שבין פסח לשבועות הנעשה על ידי ספירת העומר, חיבור בין החירות הקיומית שנרכשה בשחרור ממצרים עם התוכן המיוחד של עמנו, שהתגלה במתן תורה. זהו סוד החיבור המופלא בימינו שבין יום העצמאות ליום ירושלים, הראשון מבטא את שמחת הקיום המעשי, העצמאות הפיזית, וערכו האמיתי יוצא לאור עם שחרורה של ירושלים, עם השיבה אל אותן מחוזות המזכירים לנו מהי יעודה האמיתי של המדינה.